Cicimek čínský neboli jujuba pochází z Číny a plodí plody, které se nazývají čínské datle. Pojďme si říci, k čemu je toto zvláštní ovoce užitečné a jak tento strom poznáme.
Cicimek čínský neboli jujuba (Ziziphus jujuba) je malý listnatý strom nebo keř dosahující výšky 5-12 metrů, obvykle s trnitými větvemi. Listy jsou lesklé zelené, vejčitě ostré, 2-7 cm dlouhé a 1-3 cm široké, se základnami tří nápadných žil a s jemně ozubeným okrajem. Květy jsou malé, 5 mm široké, s pěti nenápadnými žlutozelenými lístky. Ovoce je jedlé a zelené, když je nezralé. Chuť připomíná méně kyselé jablko. Zralé ovoce je hnědé až purpurové a nakonec vrásčité, vypadající jako malé datle. Proto se plodům říká čínské datle.
Rostlina pochází z Číny a dostala se ze Střední Asie až na Blízký východ a do Středomoří. Stromy však rostou divoce i ve východním Karibiku a údajně se vyskytují také na Jamajce, Bahamách a Trinidadu. Ve své domovině roste na slunných stanovištích s propustnou, i kamenitou, málo výživnou půdou. Strom toleruje širokou škálu teplot a srážek, i když vyžaduje horká léta a dostatek vody pro přijatelné plození ovoce. Na rozdíl od většiny ostatních druhů tohoto rodu, snáší poměrně chladné zimy, přežívá teploty až kolem -15 °C.
![](https://asianstyle.cz/wp-content/uploads/2021/05/49a7e1312fbfa24d1ace12fa63cf9d4a.jpg)
Plody mají samozřejmě využití v kuchyni. Čerstvě sklizené, stejně jako kandované sušené ovoce, se často konzumuje jako svačina nebo s kávou. Uzené jujuby se konzumují ve Vietnamu a označují se jako černé jujuby. Čína i Korea vyrábějí z cicimku slazený čajový sirup. V menší míře se z ovoce vyrábí džus a jujubový ocet. Čínské víno z cicimku se nazývá hong zao jiu. Někdy se kousky ovoce konzervují skladováním ve sklenici naplněné baijiu (čínským likérem), což jim umožňuje dlouhodobě udržovat čerstvost, zejména v zimě. Takovým jujubám se říká zui zao (doslovně opilá jujuba). Ovoce je také významnou přísadou do široké škály čínských pochoutek.
Ve Vietnamu a na Taiwanu se plně vyzrálé, téměř zralé ovoce sklízí a prodává na místních trzích a také se vyváží do zemí jihovýchodní Asie. V Koreji se jujuby nazývají daechu a používají se do čajů daechucha a samgyetang. V Chorvatsku, zejména v Dalmácii, se jujuby vyskytují v marmeládách, džusech a rakiji. V perské kuchyni jsou sušené peckovice známé jako annab, zatímco v sousedním Ázerbajdžánu se běžně jedí jako občerstvení a jsou známé jako innab. V Indii se ovoce suší na slunci a dělají se z něho koláče zvané ilanthai vadai nebo regi vadiyalu. V severní a severovýchodní Indii se ovoce konzumuje čerstvé se solí a chilli vločkami.
![](https://asianstyle.cz/wp-content/uploads/2021/05/9d1f70364da22e11038da6a07981fe75.jpg)
Ovoce a jeho semena se používají v čínské a korejské tradiční medicíně, kde se předpokládá, že zmírňují stres. Ziziphin, sloučenina v listech jujuby, potlačuje schopnost vnímat sladkou chuť. Plody jujuby se také kombinují s jinými bylinami k léčbě nachlazení a chřipky. Ovoce obsahuje mnoho různých zdravých vlastností, jako jsou vitamíny a aminokyseliny. Ovoce může být užitečné při onemocněních sleziny v čínské medicíně.
Dřevo ze stromu se někdy používá na malé předměty, jako jsou ladicí kolíky pro nástroje. Má střední až tvrdou hustotu podobnou evropskému javoru luthier a má vynikající tonální vlastnosti. Je také běžně používané v Číně při výrobě houslí a violoncella pro zahraniční export, obvykle obarvené černě, aby napodobilo vzhled ebenu.